Ali je prethodni predsjednik ponavljao koliko bi ludo bilo ukloniti sistem.
za koji je osjećao da je bio najbolji način...
To je taj prvi moment koji vidite na licu izazivača u boksu,
trenutak kada osjeti udarac od šampiona. Bolestan trenutak,
kada shvati da su svi ti mjeseci bili iluzija. To se vidjelo na Frostovom licu.
Ako nije znao veličinu čovjeka prije intervjua, shvatio je na
polovini prvog odgovora.
Pošto je najbolji savjet skoro uvijek povjerljiv, sada kada su trake
otišle u javnost, ljudi će se teško osjetiti ugodno da razgovaraju
u povjerenju u Bijeloj kući i teško da će nešto savjetovati.
Na kraju, to je politički sistem zbog koga je zemlja patila.
Toliko o vatrenom krštenju.
Kada ste odlučili i znali da ćete dati ostavku? -To je dobro.
Bio je 23. srpanj nakon što je bilo jasno da su južni demokrati protiv mene.
Te noći sam rekao da je sve nestalo. Znate Ala, pokušao me je odgovoriti.
Dopredsjednik Ford bi najviše dobio mojom ostavkom.
Bio je uvjeren da ćemo dobiti.
Johne, moramo nešto učiniti. -Ovo je očajno, 23 minute na jednom pitanju.
Pauza. -Prekinite sa snimanjem.
Oprostite, pauza, promjena trake. -Dobivate što vam treba? -Divno je.
Ispričajte me.
Davide, prekini ga u brbljanju. -U redu je, to je samo uvod.
Sesija traje dva sata, a skoro polovica je otišla, trenutak kada je riješio da
podnese ostavku treba biti nas trenutak.
Da prijeđem na vijetnam? -Moramo Izvući nešto iz noći ostavke.
To mu je bila najniža točka. Na koljenima? Moli se sa Kissingerom?
Sredi ga s tim.
To je u redu? -Savršeno.
Nije zvučalo arogantno? -Zvučalo je kontrolirano.
Nastavite isto, dugački govori kontrolirajte prostor, ne puštajte ga.
Vraćamo se na kameru tri, 4, 3, 2...
Vraćamo se na posljednje dane, najemotivniji trenutak je bio sa
Kissingerom, da li je to bio najemotivniji trenutak u vašoj karijeri.
Da, možda čak ikada, ali to je teško reći jer se stvari razlikuju.
Sjećam se dana kada je umro Eisenhower. -Zaboga.
I kada sam otpratio kćer Triciu do oltara i dana tokom ispitivanja
kada je Julie došla do mene, zagrlila me i poljubila.
Rekla mi je; "tata, ti si najbolji čovjek koga poznajem".
Što god napravio, podržat ću te. -Morate izdržati na vatri još malo.
Ovo je divno.
Kissinger i ja smo sjedili i podsjećali smo se nekih velikih odluka.
Indokina, Sovjetski Savez, mir u Vijetnamu.
Reći ću vam nešto što nisam nikad. Kada bi trebalo donijeti
tešku odluku. Ušao bih u sobu da bih se molio.
Rekao sam Henryu da sam Quaker, a ti si Židov, nijedan nije pravoslavac,
ali svaki od nas ima duboko religiozno uvjerenje i možemo li se pomoliti.
Klekli smo i to pred stolom gdje je Lincoln potpisao povelju.
Onda smo ustali i Henry... -Ima li problema?
Vrijeme, prošlo je dva sata. -Tako brzo?
Šteta, počeo sam uživati.
To je bilo sjajno od obojice. -Zabavno je jer sam očekivao
pitanja o vijetnamu i pripremao sam se za to.-I ja sam.
Uhvatili smo se u sjećanje. -Nego što.
Prekosutra u deset, jedva čekam.
Ne trebate ništa reći.
Što ćeš mu reći? -Da ga mora ušutkati.
Imamo problem sa pristupom. -Ne brini, iskoristit ćemo.
I ja sam razočaran, ali pričekajmo sa post mortemom, ne želim
umanjivati to, ali moram do L.A. Hvala svima, divan posao.
Vidimo se uskoro.
Što je razbijač korIjenja?
Jedan od sponzora, mehanizam hortikulture.
Što se dogodilo sa Xeroxom. General motors ili IBM?
Nisu svi prošli. -Imamo Alpo.
Čekaj malo, već snimamo. Blizu smo. -To pitajte Davida.
Na 30%. -Još ili je do sada. -To pitajte Davida.
Prodano je 30%
Mislio sam da je sve gotovo. -Financije ovise od reklama,
nitko nije predvidio da su se raspali. -Na osnovu čega?
Vjerodostojnost projekta.
Razumijem zabrinutost, ali ne budite pregrubi prema Davidu, pod
velikim je pritiskom. Sve je platio sam, pa podnosi mnogo više od reputacije.
A mi ne?
Djelujete samouvjereno. Čemu promjena?
Ludilo, Richard Nixon je u pitanju, ovi intervjui će uključiti publiku
sredine tridesetih, minimum.
Ponovno se javljam, oprosti, ali mi treba da kopaš još malo dublje.
Pregledao sam jučerašnje snimke. -I?
Iskreno, previše mekano. -Bičuj me.
Neka mu bude manje prijatno, počni sa napadom.
Ako se krene izvlačiti, napadni ga drugim pitanjem.
Budi točan i ne dopusti mu izjave od 23 minuta.
Drži razdaljinu dok ne počne snimanje. Igrao se jučer sa tobom.
Sve one priče o sakupljanju novca su igrice.
Ne ubacuj se, ne zaboravi da si ti tu glavni. -Jasno.
veliki inkvizitor. -Samo povjerenik u susjedstvu.
U redu je, pukao je reflektor.
Zato je oko mene tajna služba, nema razloga za brigu.
Koncentrirajte se.
vraćamo se, na moj znak. Spremite se za 30 sekundi.
Lijepa večer sinoć? -Da, hvala.
Da li ste nešto naručili? -Počinjemo sa kamerom dva za 4, 3, 2...
Predsjedniče, ušli ste u kabinet obećavajući mir, ali SAD je
odmah upala u vijetnam i rat je prolongiran sa nevjerojatnim
posljedicama. Da li ste mislili da ste izdali narod koji vas je izabrao?
Vijetnam nije bio moj rat nego naslijeđe. -Uskoči.
Razloge zašto smo bili tamo narod nije razumio.
Nisu shvaćali koji je to bio test američkog kredibiliteta.
Cijeli svijet nas je promatrao da li imamo karakter to prebroditi.
Mogao sam to prekinuti, okriviti svoje prethodnike.
Povući trupe iz vijetnama i vjerojatno bih dobio neku nagradu za mir.
Vjerovao sam u cilj i nekada je jako teško ono u što se vjeruje.
Ja sam ga posljednji želio. -Reci ti paraplegičarima.
Kambodža. -A Kambodža, invazija protiv koje su vas svi savjetovali,
CIA, obavještajci su rekli da će biti neuspjeh,
zašto ste nastavili sa njom?
Kao rezultat upada u Kambodžu je bila zapljena 22 tisuće pušaka.
15 milijuna pakiranja streljiva i 150 tisuća raketa.
To je sve pripadalo sjevernim vijetnamcima
što bi u suprotnom bilo upućeno na američke vojnike.
Ali ste kao povod rekli navodno postojanje štaba cjelokupne
komunističke vojne operacije u južnom Vijetnamu za koji se
ispostavilo i da ne postoji. Slanjem b-52 da baca tepih bombe
brišući civilne oblasti, radikalizirali ste umjerene ljude i ujedinili ste
ih u antiameričkom osjećaju i stvorili ste čudoviŠte koje je
dovelo do građanskog rata i genocida. -Tako je.
Još trake.
Složit ćete se da su ovo vrlo potresni snimci.
Nikada nije bila politika SAD da ubija civile, to je neprijatelj.
I ako pitate da li žalim za žrtvama na obje strane u ratu, svakako.
Kad god sam sumnjao sjetim se građevinca iz Filadelfije jer mi
je prišao i rekao da ima samo jednu kritiku. Da ste otišli ranije, mogli
ste uhvatiti onoga koji je ubio moga dječaka tri mjeseca ranije.
Ne žalim za odlazak u Kambodžu. Volio bih da sam otišao ranije i žešće.
Bilo je užasavajuće, bio je tako samouvjeren.
Žao mi je, sve sam ispričao.
Bolje?
Bilo je nesumnjivo bolje.
Što je slijedeće? -Inozemna politika.
Rusija, Kina i velika moć. -Pa?
Ako ga je tako rasturio sa vijetnamom, što će mu napraviti sa postignućima.
Neće biti lijepo.
Nixon je porastao za 10 cm. Bila je agonija promatrati to.
Hrusčov me je nazvao i molio da interveniram.
On i Mao se nisu slagali i znao je da će razgovarati sa mnom,
ni sa kim više. Mao je samo meni vjerovao kao čovjek čovjeku.
Kada ga je David pokušao optužiti, Nixon bi napravio mljeveno meso od njega.
Koja revolucija? Upravo si ga pustio da tvrdi da je zemlja bila
u stanju revolucije. Protestanti bombardiraju i napadaju policiju.
Ja to ne pamtim tako, već kako ljudi mirno protestiraju protiv
rata u vijetnamu.
Ugasite glazbu. -Prisluškivanje studenata i upadanje u domove
novinara počinje zvučati kao razuman odgovor.
Žao mi je što misliš tako, ali ne mogu misliti kao vi.
U vezi sa čim? -Sa svim, mislio sam da je danas bilo veliko poboljšanje.
Lud si? Da ti kažem kako je danas bilo loše. Nakon snimanja sam
čuo dvojicu iz ekipe da nisu glasali za njega kada su mogli.
Ali, ako bi se danas kandidirao, dobio bi njihovu podršku.
Zbog tebe sliči na predsjednika. Zaboravi na trivijalnosti.
Koga briga da li je Nixon nosio krevet iz Bijele kuće kada je putovao.
Mene je briga. -To je nevažno.
To je banalnost koja će skrenuti priču komi...
Što? Nastavi, htio si reći komičara? -Da, jesam.
Beskorisno je da vam pokušam odgovoriti, ne mislim isto što i vi.
Deprimirajuće je ovo samočestitanje.
Prijetnja će uništiti cijelu priču.
Ako itko ovdje misli da nećemo uspjeti, bolje sada da ode.
Prije nego što to počne utjecati na druge.
Nitko?
Dobro je.
Umjesto da provodimo vrijeme u hotelu, idemo različitim putevima.
Prije toga bismo Caroline i ja željeli da nam se pridružite u večeri slavlja.
Da slavimo što, da ćemo svi raditi u Burger kingu?
Rođendan mi je. Želio bih ga proslaviti sa nekoliko prijatelja.
Da li je to Neil Diamond, a ono Sammy Cahn?
Čuo si to?
Isuse, to je Hugh Hefner.
Sa Michaelom Yorkom. -To su prave zečice.
Davide, sastavi se, nevjerojatno je postignuće, to nitko nije mogao.
Intervjui će uvijek biti tu za buduće generacije akademika. -Toliko je loše?
Davide?
Kako divna atmosfera, ne ustajte.
Po ovome vidim da intervjui idu dobro. -Bolje od toga.
To je divno.
Drago mi je da sve ide po planu.
Vidim. Ne možemo ništa?
Hvala što ste mi javili.
Istina je, prekinuli su sa showom u Australiji.
Mislili su da moram provjeriti svoje prioritete.
Moji producenti se brinu da će i show u Londonu propasti.
Ovome sam dao sve i nema garancija da će ugledati svjetlost dana.
Što sam napravio, na što sam mislio? Netko me je trebao zaustaviti.
Ne moramo izaći večeras, ostat ćemo kod kuće.
Idem donijeti nešto za jelo. Meso ili riba?
Ne brini, zvat ću iz restorana.
Ja ću cheesburger. -To zvuči dobro, volio sam ih.
Ali me je doktor prebacio na ananas, prebacio me je na
havajske hamburgere, ali nemaju uopće takav ukus.
Nadam se da ti ne smetam. -Ne.
Petak je navečer, vjerojatno te netko zabavlja. -Ne?
Što radi zgodan momak, poželjni neženja sam petkom navečer.
Spremam se za posljednji razgovor. -Watergate.
To će odlučiti hoće li intervjui biti uspjeh ili propast.
Da li trebam biti nervozan? -Dat ću sve od sebe.
Nego što.
Sjedimo u stolicama preko puta jedan drugog razgovarajući satima,
dJelovalo je danima, a nisam te ni upoznao.
Jedan od mojih ljudi te je profilirao i tek sam večeras pročitao.
Ima tu zanimljivosti. Tvoja skromna obitelj i onda fakultet
ispunjen bogatima, bio je Oxford? -Cambridge.
Da li su te snobovi gledali sa visine? Naravno da jesu, to je tragedija.
Ma koliko se visoko vinuli, još nas gledaju sa visine.
Ne znam o čemu govorite. -Znaš, ma koliko nagrada dobio
ili koliko bio izabran ja, još nije dovoljno, osjećamo se kao gubitnici.
To su nam pametnjakovići sa koledža rekli stotinu puta.
Zar nismo zato i radili toliko naporno, zar se zato ne borimo za sve?
Ako bismo dozvolili sebi odsjaj te sjene koju nazivamo dušom,
zar nismo zato ovdje? Nas dvojica koji tražimo put povratka u sunce.
Jer osjećamo kako nam sve izmiče.
Na mjesto za koje su nam snobovi uvijek govorili da ćemo završiti.
Sa licem u prljavštini, posramljeni. Nećemo to dopustiti.
Natjerat ćemo ih da se uguše našim stalnim uspjehom, naslovima,
sa moći i slavom. Natjerat ćemo te glupane da se uguše.
U pravu sam? -Da, osim da može samo jedan pobijediti.
I bit ću tvoj najgori protivnik. Borit ću se sa svim što imam.
Jer će biti sjaja samo za jednog, ne i za drugog.
Više me ne prate ti glasovi.
Znaš sigurno da sam popio, ne puno, ali vjeruj mi,
kada dođe vrijeme, bit ću koncentriran i spreman za borbu. Laku noć.
Laku noć, predsjedniče.
Bez i sa sirom, donijela sam hamburgere. -Moram raditi.
Da? -Jime, David je. -Koliko je sati?
Do kada si u Washingtonu? -Do utorka.
Sjećaš se da si spominjao odlazak u knjižnicu saveznog suda?
Da, zbog Colsona. -Čitao sam malo i sjećaš se osjećaja u vezi
sa sastankom između Nixona i Colsona. -Što misliš?
Dobro jutro. -I?
Oprostite.
Pola devet je, vidio si Davida? -Nema ni Frosta ni Restona.
Dobro jutro. -Dobro jutro, idemo.
O čemu se radi?
Po prvi put kasni.
Predsjedniče? -Gospodine Frost.
Trideset sekundi do snimanja.
Spremite se.
Današnji sastanak nije kao poziv, trebalo bi biti eksplozivan.
Koji poziv? -Meni u hotel.
Kamera tri, 4, 3, 2...
Da vidimo vašu posljednju godinu u kabinetu, da li mislite da
ste ometali pravdu ili pokrenuli zavjeru da zataškate pravdu.
Ne i zanimljivo da koristite termin ometanje pravde.
Možda niste pročitali statut, ali... -Ali jesam.
Onda znate da je potreban i motiv a ne samo čin, a ja ga nemam.
Radio sam nešto u interesu politike. -Direktne posljedice vaših postupaka
bi bile da bi dva osuđena provalnika izbjegla gonjene.
Kako to nije zataškavanje ili ometanje pravde?
Podaci pokazuju da sam ih tjerao na ustanove.
Kada me je zvao FBI i Pet ja sam rekao da nastave sa istragom.
To nije ometanje pravde. -Možda, ali dva tjedna prije
6. srpnja znamo da ste očajno pokušali zaustaviti istragu.
Ometanje pravde je ometanje barem i na minutu ili pet.
Plan vam nije uspio. Da pokušam opljačkati banku i ne uspijem
još uvijek sam pokušao to napraviti. -Pričekajte malo.
Nema dokaza... -Nema ih jer je razgovor od 18 i pol minuta
sa Bobom HoLdemanom izbrisan misteriozno.
To je bio nesretan previd. Podaci su bili tamo za sve.
Našli smo nešto bolje, razgovor sa Carlesom Colsonom.
Mislim da nikada nije bio objavljen. -Evo nas.
Kažete da nije bio objavljen? -Ne, ali ga je moj istražitelj pronašao.
Dostupan je svakome tko istraži podatke.
Zapitao sam se možemo li ga mi vidjeti.
I više od toga, vi ste ih izgovorili. Tvrdili ste da ste za provalu prvi
put saznali 23. 06, ali ovaj transkript o traci napravljenoj tri dana ranije
jasno ukazuje da je to laž.
vi kažete Colsonu da će cijela istraga mirovati osim ako
jedan od sedmorice ne progovori. To je problem.
Što mislimo kada kažemo jedan od sedmorice...
Prelazim na razgovor sa Johnom D. 21. travnja naredne godine.
Crno na bijelo piše, izabrao sam i ovo su vaše riječi;
''Dobio bi milijun dolara u gotovini, znam gdje se mogu nabaviti.
Drugo, tvoj zadatak je da kontroliraš. Treće, zar ne trebamo kontrolirati lov.
Četvrto, uzmeš milijun dolara, djeluje mi da to vrijedi.
Pet, zar se ne slažeš da bi bolje bilo da pokreneš lov.
Šesto, prvo imaš problem sa lovom i to treba srediti.
Sedam, novac se može osigurati. Ehrlichman će naći način da ga oslobodi.
Osam, nemamo izbora osim sa 120 tisuća dolara.
Isuse, predaj sav novac koji imamo. Mogu nastaviti.
Čini mi se da se netko tko je vodio zataškavanje nije mogao
izraziti jasnije. -Prekinite jer radite nešto što ja neću raditi.
Citirate me van konteksta i reda, i da dodam da sam
sudjelovao u svim ovim intervjuima bez jednog papira.
To je vas život. Uvijek ste tvrdili da ne znate ništa o tome do 21. travnja.
Ali je u veljači vas odvjetnik došao u Washington da počne sakupljanje
219 tisuća dolara za provalnike.
Očekujete da povjerujem da niste znali za to? -Ništa.
Mislio sam da je novac bio za humanitarne svrhe, da se
pomogne onesposobljenim ljudima da se odbrane.
Isporučeno je ljudima sa alias imenima na aerodromu od strane ljudi sa
rukavicama, advokati obično ne daju tako honorar.
već sam davao izjave za ovo. Sve je to bio Haldemanov posao.
U redu, zaključili ste nešto, ja sam kazao svoje mišljenje, idemo dalje.
Pričekajte, Haldeman i Ehrlichman su bili odgovorni. Kada ste saznali,
zašto niste pozvali policiju i tražili da ih uhite?
Zar to nije zataškavanje? -Možda je trebalo pozvati federalce
u kabinet i ukazati na dvojicu i uhititi ih.
Poznajem obitelji tih ljudi jer su bili djeca.
Politički pritisak na mene da ih pustim je postao preveliki pa sam
odsjekao jednu ruku, pa i drugu i nisam dobar mesar.
Uvijek sam smatrao da nismo napravili ništa kriminalno.
Kada ste predsjednik morate napraviti dosta toga što nije uvijek
strogo vezano za zakon, ali ih napravite jer su u većem interesu nacije.
Govorite da nekada predsjednik odlučuje da li je nešto u najboljem interesu
nacije, i onda napravi nešto nelegalno...
Kažem da to nije nelegalno kada to napravi predsjednik. -Molim?
U to vjerujem. -Bože...
Shvaćam da nitko više ne misli tako.
Prihvatit ćete da ste bili dio zataškavanja,
da bismo to jednom zauvijek raščistili,
i da ste prekršili zakon?
Bože, imamo ga. -Sranje.
Pravimo stanku. -Što se događa?
Režite. -Molim? -Gasite odmah.
To nije moja odluka. Razgovarajte sa režiserom.
Jack, što radiš? Pauza? -Promijenite traku.
Davide, možemo li porazgovarati? -Što se događa?
Trebao je eksplodirati, i ti to znaš. -Ovo mu je kritičan trenutak.
Namjerno si sabotirao intervju.. -Naći ćemo rješenje.
O čemu govoriš, to je bio intervju.
Daj mu godinu slobodno, masažu.
Što si napravio? Bacio im ručnik? Sažalio se na mene?
Osjetio sam to, ako biste napravili emotivan zaključak, trebamo to
promisliti. Želim vam prenijeti koliko je važan ovaj trenutak
i koliko moguće uništavajuće posljedice on može imati.
Znam, ali da nastavim to poricati...
Cijenim ovo.
Nastavljamo li?
Nastavljamo.
Bit će u redu.
Trideset sekundi.
Deset sekundi.
Davide, 4, 3, 2...
Razgovarali smo o periodu između 21. ožujka i 30. travnja
i o vašim greškama.
Da li biste otišli dalje u tim greškama, pošto ljudi nisu razumjeli?
Kojim riječima biste vi objasnili?
U redu, pošto me izazivate, postoje tri stvari koje bi ljudi voljeli čuti.
Prvo, da je to bilo više od grešaka, i da je možda bio zločin.
Drugo, zloupotrijebio sam moć kao predsjednik, i treće da
sam stavio američki narod u bespotrebnu agoniju dvije godine,
i ispričavam se zbog toga. Znam koliko je teško za bilo koga,
naročito za vas, ali mislim da je narodu potrebno da to čuje.
I mislim da će vas to proganjati do kraja života ako to ne kažete.
Istina je, griješio sam, užasno. Greške koje nisu vrijedne predsjednika.
Neke koje nisu za izuzetnost o kojoj sam sanjao kao dječak.
Sjetite se, bila su teška vremena. Bio sam razapet na pet ratova, između
medija, kongresa, odbora... Ali, da, priznat ću da nisam
odgovarao toj odgovornosti i da sam bio umiješan u zataškavanju.
Za sve te greške jako žalim, nitko ne zna kako je kada date ostavku.
Ako želite da kleknem i molim, ne, nikada.
Inzistiram da su to bile emotivne greške, ne razuma.
To su bile moje greške, ne krivim nikoga.
Sebe sam unazadio, dao sam im mač i zabili su ga i uvijali ga.
I ja bih vjerojatno napravio isto da sam bio na njihovom mjestu.
Američki narod?
Iznevjerio sam ih. Iznevjerio sam svoje prijatelje, svoju zemlju.
Najgore od svega, iznevjerio sam naš vladin sistem i snove
mladih ljudi koji žele ući u vladu, a sada misle da je sve korumpirano.
Iznevjerio sam svoj dobar narod.
Morat ću nositi taj teret na leđima do kraja života.
Moj politički život je završen.
Prvi i najveći grijeh je obmana televizije,
to što pojednostavljuje stvari.
Umanjuje velike ideje, tragove vremena, čitave karijere se
svedu na jedan kadar.
Prvo nisam razumio zašto je Bob Zelnick tako euforičan.
Ili zašto se John Birt skinuo gol i uletio u ocean da proslavi.
To je bilo prije nego što sam shvatio umanjujuću moć krupnog kadra.
David je uspio tog dana i uspio ono što nijedan novinar, tužilac,
odbor ili politički protivnik ne bi uspjeli dobiti.
Lice Richarda Nixona natečeno i rastureno usamljenošću,
samosažaljenjem i porazom.
Ostatak projekta i neuspjesi neće biti zaboravljeni, prestat će postojati.
Ovo zovete psom?
Nixon-Frost se ispostavio kao divlje uspješan, privukli su
najveću publiku za vijesti u povijesti Američke televizije.
David je bio na naslovnicama Timesa i News weeka.
Čak je i politička štampa pozivala Davida da mu čestita.
Intervjui, nisam ih gledao, nisam mogao.
Vjerujem da je David još jednom razgovarao sa predsjednikom
prije nego što je iz Californije otišao u London.
Dovezao se u San Clemente, da se oprosti.
Gospodine Frost, lijepo vas je vidjeti.
Oprostite na mojoj odjeći za golf, to je službena odora za penzionere.
vraćate se kući, u novu zoru izazova? -Nadam se.
Nisam gledao intervjue, ali mi kažu da su bili veliki uspjeh.
Novinari koji su pozitivno reagirali na vas nisu tako na mene.
Žao mi je što sam to vidio.
Nema potrebe za žaljenjem.
Nisam ništa očekivao od tih kurvinih sinova.
Oprostite, rekao bih kučkinih sinova, ali Manolo voli pse,
i ne voli vrijeđati životinje. -Da donesem nešto?
Želite čaj ili šampanjac? Imamo kavijar.
Hvala.
Hvala što ste svratili.
Bili ste dostojan protivnik. -Zbogom, predsjedniče.
Zamalo da zaboravim, donio sam vam poklon.
Par cipela koje su vam se svidjele. -Hvala, dirnut sam. Sretan put.
Davide, možemo li popričati nasamo?
Da li uživaš u svemu onome što pišu u novinama?
Svakako. -Znaš li koliko te to obogaćuje?
Da voliš ljude i da te oni vole.
Ja to nikada nisam imao.
Vjerojatno se pitaš zašto sam izabrao život
koji ovisi od toga da te netko voli.
Više mi odgovara život borbe, intelektualne discipline.
Možda si ti trebao biti političar, a ja da vodim intervju.
Možda.
Jesam li te stvarno pozvao te noći? -Da.
Razgovarali smo o nečemu važnom? -O cheesburgerima.
Cheesburgeri?
Do viđenja.
New York, London i Sidney su poželjeti dobrodošlicu Davidu
otvorenih ruku kao i prijatelji i investitori koji su zaradili bogatstvo.
Povratio je svoje emisije, čak i stol kod Sardija.
Richard Nixon nikada nije dobio rehabilitaciju koju je toliko želio.
Najveća ostavština mu je to da se danas svatko pogrešno
vođenje politike naziva sa sufiksom -gate.
DAVID FROST NASTAVLJA RADITI KAO TV VODITELJ I NOVINAR
DANAS JE NJEGOVA GODIŠNJA ZABAVA GLAVNI DOGAĐAJ SEZONE
NA DRUŠTVENOM KALENDARU BRITANIJE.
NIXSONOVI INTERVJUI OSTAJU
NAJUSPJEŠNIJI PROGRAM NJEGOVE KARIJERE.
RICHARD NIXSON JE OBJAVIO SVOJE MEMOARE OD 1000 STRANICA 1978.
ALI NIKADA NIJE IZBJEGAO KONTROVERZU.
PONOVNO JE PUTOVAO U KINU I RUSIJU,
ALI SAMO KAO PRIVATNO LICE.
NIJE SUDJELOVAO NA DRŽAVNIM FUNKCIJAMA
DO SMRTI OD MOŽDANOG UDARA 1994.
KRAJ
PRIJEVOD; CAT